KÖPENHAMN
-Vem fan är du? -Lägg av. Hon där ska hem!
-Känner du honom? -Tala inte till henne! Ut härifrån!
Du får inga pengar för det här.
Det är lagligt, hon är sexton år.
Lisa. Klä på dig. Ta på dig jackan.
-Vem är du? -Jag heter Varg, och du ska hem.
-Någon frånvarande? -Jag tror alla är här.
Åtminstone tillräckligt många för ett majoritetsbeslut.
-Bergen Bank. -Det är Varg Veum.
-Får jag tala med Nils Halle? -Direktören? Vänta, så kopplarjag.
Hej, Veum. Kan jag ringa dig senare, jag sitter i ett fusionsmöte...
Jaså? Har du Lisa med dig? Bra, Veum.
Men... Till sjukhuset? Jag är ju upptagen.
Kan det inte vänta?
Okej, lugn. Jag kommer.
Hasle...
Fan!
-Fem minuter, så kör vi vidare. -Det var bättre där jag var.
Tack, Veum. Vi har varit så oroliga.
Hej, Lisa. Välkommen hem. Vad skönt att se dig.
Du... Hur ser du ut, egentligen?
Vigdis, du kanske ska visa överraskningen.
Vi har fixat till Lisas rum, eller snarare låtit fixa till det.
Vi tog vårt sovrum på samma gång.
Vigdis är duktig på sånt, hon gillar inredning.
-Jag ser det. -Du kanske inte är så intresserad.
-Du behöver inte imponera på mig. -Det försökte jag inte heller.
-Släpp migl -Du förstårju inte vad jag sägerl
De kommer nog snart ned.
Hon blev jätteglad över rummet.
-Kommer hon eller inte? -Vi tar det härifrån.
Nej. Jag lovade Lisa att vi skulle vidare till sjukhuset.
Vänta lite. Du ska inte lova henne nåt, vi är hennes föräldrar.
Lisa behöver professionell hjälp.
Men det är väl inte läge att skicka henne till främmande människor nu?
När jag hittade Lisa hade hon sex mot betalning.
Och tittar ni på pupillerna... Jag vet vad jag talar om.
Hon behöver testas för HlV, hepatit, allt möjligt. Hon knarkar!
Vi ska ordna allt det där. Och hon är väl inte beroende direkt?
Lista alla dina utgifter, dem står vi för som avtalat.
Du får pengarna när jag får en översikt från dig.
-Var var hon? -Hej, Håkon.
-Var de ihop? Vet hon var Peter är? -Nej.
Och det tror du på? Litar du på henne?
-Jag ska prata med henne. -Nej, inte nu.
-Ursäkta...? -Jag fann Lisa ensam i Köpenhamn.
Det här är Veum, privatdetektiv. Han hittade Lisa.
Veum jobbar för mina pengar, hans uppdrag var inte att hitta Peter.
Vera Werner. Min man Håkon.
Vi bor här, och såg när ni kom. Vi stod alltså inte och höll utkik.
Det bästa för dem båda är att Peter håller sig undan.
Peter är vår son, han och Lisa har liksom varit ihop ett tag.
Och...han är borta. Vi når honom inte på telefon.
-Kan du hjälpa oss? -Hur gammal är han?
-21 år. -Då hade jag flyttat hemifrån.
-Vi är oroliga för honom. -Varför då?
Det kvittar väl, du får ju betalt?
Jag hoppas du hittar din son.
Det har ringt till honom.
Hotfulla samtal. Folk som inte ger sig.
-Jag är rädd att han råkat illa ut. -Och så kan han inte tala med er...
Alla familjer har hemligheter. Jag får i uppdrag att rota i deras liv-
-och ibland gräver jag fram sånt de inte vill att jag ska hitta.
Vi har inga hemligheter, Veum.
Det vore bra.
Först gör du av med pengar du inte har... Mina pengar.
Och sen vägrar du säga varför. Hur dum får man egentligen bli?
Jag behöver bara ett par dagar...
Du har redan fått en frist. Du är skyldig mig en halv miljon, Peter.
Knarket har du sålt, men vad har pengarna gått till?
Jag kan inte säga nåt nu.
Men du får tillbaka mer än jag är skyldig. Jag garanterar.
Peter, Peter... Det är alltid ett dåligt tecken när nån garanterar nåt.
-Visst håller du med, Atti? -Jo då.
-Okej. Jag lovar dig. -Jaså, du lovar mig?
På hedersord också? Svär du dyrt och heligt?
-Och tio fingrar upp mot Gud? -Visst.
Upp mot Gud... Känner du Gud nu?
-Men kan du sluta ringa? -Jag ville bara höra hur det var.
Jag vet varför du ringer.
Jag saknar dig.
-Har du saknat mig? -Ja...
-Du vet det där som hände... -Ja.
Du är väl inte sur fortfarande?
Det betydde ingenting.
Jag behöver hjälp, Lisa.
-Vad har hänt? -lnget. Jag förklarar allt senare.
Jag vill bara träffas, jag saknar dig så.
-Varför ska jag tro på dig? -Jag kan ju aldrig ljuga för dig.
-Kan du skaffa pengar? -Jag har inga.
Men du vet nån som har.
Jag vet inte om jag klarar det.
Lisa... Snälla du.
Älskar du mig inte?
Hej...
Hej, jag vill tala med Peter Werner.
Peter Werner...
lnte inne...
-Vilket rum? -Det kan jag tyvärr inte säga.
-Du kanske kan ringa upp? -Jo, det kan jag stå till tjänst med.
-Nej, jag beklagar. -Varför? Det är inte ditt fel.
-Fin mustasch du har. -Tack. Men vart ska du?
Jag ska knacka dörr tills jag hittar Werners rum.
Om du inte har lust att ge mig rumsnumret?
41 7...
Peter Werner?
Ja, där är du. lgen.
-Lite darrig... Nåt jobbigt som hänt? -Jag hittar inte lik varje dag.
Man blir mjukare med åren, det kommer man inte ifrån.
Jag har talat med din kollega.
Föräldrarna anlitade mig att hitta honom.
Det gjorde du, och då är ditt jobb lyckligtvis över.
Du bökade omkring på brottsplatsen. Vad har du gjort?
Jag tog honom på halsen, för att kolla pulsen.
Jag tog bort täcket. Dörrhandtaget tog jag på när jag gick in.
Telefonen ringde, men jag svarade inte.
Jag blodade ner mig...
Jag fick blod på handen som jag torkade bort här och där.
''Här och där''...
-Och det är inget som saknas? -Nej.
-Jag spottade vid dörren. -Va?
Jag spydde. På en gång.
Fan, vad illamående jag blev. Du förstår när du ser honom.
Vi ser såna som han alltför ofta. Rikt hem, knark, inga gränser.
Ungar som tjänar på andras olycka... Vi vet en del om Peter Werner.
-Du kanske vet ännu mer? -lnte mycket.
-Hade han nån flickvän? -Det vet jag inte.
-Syskon? -Nej, inga syskon.
Föräldrarna fick hotfulla samtal, de blev oroliga för honom.
Det hade jag också blivit.
De borde ha kommit till oss.
En knarkare som inte vill vara hemma hos mamma. Hade du letat?
Kanske en klen tröst, men han kan vara nyttig för oss.
Det är inget mysterium. Han gick med för stora skor, och nån hämnades.
Vem då?
Gå hem, Veum, du har gjort ditt. Och jobba lite snabbare nästa gång.
Hjälp mig inte, är du bussig.
Annars blir det så känslosamt... !
Tror du han kom till himlen eller helvetet, han som ritade de här?
Himlen.
-Varför tror du det? -l helvetet verkar han redan ha vart.
-Är det ditt hårband? -Vad vill du?
Jag har varit på jobbintervju.
Pappa ordnade ett möte med en gammal studiekamrat.
Fick du jobbet? Fick du det?
-Grattis, det är ju toppen. -Jag sa nej.
-Varför det? -Jag satt under intervjun och tänkte.
''Det här kan jag. Att jobba dygnet runt för andra.''
''Kontrakt, patent, tvister...''
Jag tänkte att jag kan det i sömnen, och jag är skitless.
Jag kom på att jag inte ville ha jobbet, utan bara få det.
-För att visa pappa att jag kunde... -Vad ska du göra istället?
Starta eget, som du.
-Privatdetektiv? -Nej. Advokatbyrå.
Börja enkelt, med vanliga människor som du och jag.
Lite straffrätt, kanske jobba för en fackförening.
Jag vill känna att jag gör nåt som...
-Som betyder nåt. -Om jag kan.
-Gratulerar. -Tack.
Jag har fått erbjudande om kontor. Jag ska på visning.
-Ska du med? -Som kontorexpert? Nej...
-Jag har möte med en död. -Fråga om han kom till himlen då.
Kan vi få se lite mer? Jag vill veta vad de har gjort.
Veum... Du måste ta reda på vem som har gjort det här.
-Polisen har påbörjat en utredning... -För dem är han bara en idiot mindre!
-Men Håkon, du kan inte... -Jo! De följer bara ett spår!
Det var du som hittade honom...
Polisen tror att det är en narkotikauppgörelse.
Varför tror inte du det?
Finns det nåt du inte vågar berätta?
-Vet du vem som ringde och hotade? -Nej, det vet jag inte.
Men det kom en kille och ringde på en dag.
Han verkade inte farlig, han presenterade sig till och med.
-Det har inget med saken att göra. -Bjørn Hasle hette han.
En hal typ, men hövlig.
Varför sa du inte det igår?
Jag sa inget, för Hasle sa att han hade ett förhållande med Peter.
Min son var inte bara narkoman, han var sån.
Förstår du?
''Han var sån.'' lnga hemligheter...
-Vet polisen? -Det är väl privat?
-Diskretion är vad vi behöver. -Jag kan inte lova nåt.
Jag ville prata med Lisa.
-Jag vill gärna prata med Lisa. -Hon sover, synd att störa henne.
Dessutom tycker Nils att vi ska ta oss an saken själva.
Vad tycker du?
Det är lite mycket nu.
Står du och smygröker?
-Hur är det? -Bra. Med dig då?
Jag vet att du besökte Peter på hotellet.
Jag tror inte det kan hållas hemligt.
Hade Peter ett förhållande med nån annan?
Var det därför du ville tala med honom?
Han ringde mig och ville att jag skulle komma till hotellet.
Först ville jag inte, och jag sa nej.
-Men så gick jag i alla fall. -Vad hände?
Vi låg med varann.
Och efteråt?
Förstår du inte? Vi är ihop igen. Vi är tillsammans.
Han förklarade alltihop, vi pratade om det.
Varför stack du till Köpenhamn? Vad var det du rymde från?
-Du fattar ingenting... -Nej, så du kan väl förklara?
Vad är du rädd för?
Det här kan vara farligt. Vem är den andra Peter hade?
Det finns ingen annan nu, han vill bara ha mig.
-Känner du en Bjørn Hasle? -Jag vet vem det är.
-Och vem är han? -En kompis till Peter.
Han jobbar i pappas bank.
Varför frågar du det?
-Peter är död. -Säkert.
Ljuger du?
Han är inte död! Han är fan inte död!
Säg att han inte är död!
-Du var tvungen att säga det... ! -Ja, det var jag.
-Hej. Är du Bjørn Hasle? -Vem är du?
-Jag vill prata om Peter Werner. -Jag har inget att säga om honom.
-Dessutom är det olägligt. -Varför då?
-Får jag komma in? -Nej...
Gå härifrån, annars ringer jag polisen.
Gör det!
-Kan du inte bara gå? -När vi har talat om Peter Werner.
-Han är död, eller hur? -Ja.
Det är ganska enkelt. Peter var till salu.
Jag var hans kund, eller en av dem.
Vi bytte sex mot pengar, allteftersom behovet uppstod.
-Chockad? -Nej.
-När såg du honom sist? Berätta. -Om vadå?
Han behövde mycket pengar. Jag kunde inte hjälpa honom.
Vad behövde han pengar till?
Han var skyldig en halv miljon till en som heter ''Minken''.
-Är det han du är rädd för? -Jag är inte rädd.
Du är ju skiträdd.
Trodde du att jag jobbade för Minken?
Du tvingade dig ju in...
Det är väl inte du som är skyldig pengarna?
Peter blev arg när jag inte kunde hjälpa honom.
Jag vet inte vad han sa för att komma undan.
-Känner du Lisa Halle? -Nej.
Nej... Peter gjorde det.
Hon trodde de skulle gifta sig och bo på Fjellveien.
Där passade ju inte jag in så bra, eller hur?
Är ni klara? Då börjar vi.
Få ut knarkarna, och gå vidare till nästa ställe.
Vi har tömt området, går vidare till nästa.
Då stannar jag vid Minken, så... Vänta lite nu.
Fan! Den mannen är ju överallt.
Veum, kan vi inte ta en sväng?
-Vad gör du här? -Werner var skyldig Minken pengar.
-Hur mycket? -Det tänkte jag just kolla.
Veum, tror du att jag knäcker extra som rörmokare?
Vi har spanat på Minken i tre år, och äntligen har vi nåt handfast.
Ni använder Peter Werner för att ta Minken.
Hans familj, då? Werner var en småfisk, det ligger nåt annat bakom.
-Som vadå? Kärlek? -Kanske.
Nu ska du passa dig, Veum.
Du sa att du inte kände till Werners flickvän, men det gjorde du.
-Han hade sex, det visste du också. -Ja.
Vet du med vem?
Nej.
-Okej. Och inga syskon heller? -Nej, det kan du kolla upp!
Det har vi gjort, och det stämmer.
Men det finns DNA på hans kropp som säger nåt helt annat!
Hur då?
Det är i alla fall nån som är väldigt nära släkt. Titta på mig!
Är det din skalle eller DNA-provet som är galet?
-Gör om testet, det är nåt fel. -Ja, det är det.
Nånstans måste nånting vara fel.
-Jag beklagar. -Tack.
-Kom in, jag hämtar min man. -Låt honom jobba, jag pratar med dig.
Ett fint hus.
Måste krävas mycket jobb.
-Växte Peter upp här? -Ja.
Jag utgår från att du har hittat nåt, eftersom du är här.
Jag har upptäckt vad som hände för 21 år sen.
Det är väl inte det vi har betalt dig för att upptäcka?
När man bor så här nära varann, blir inte umgänget väldigt tätt?
-Vad tänker du på? -Grannarna.
Peter och Lisa måste ju ha varit hjärtevänner sen blöjtiden.
Alltid hemma hos varann, leka doktor i buskarna...
-Ni ville aldrig skaffa fler barn? -Varför gör du så här?
Jag snokar, fru Werner.
Det är det jag gör. Jag luskar ut sånt folk håller hemligt.
Vad ska det vara bra för? Min son är död!
Jag tror att Peter har en syster, och du vet nog vem.
Lisa var med Peter kvällen han blev mördad.
Visste du det? Men du visste att de var tillsammans?
-Jag försökte stoppa det. -Vad sa du till honom?
Att han inte var sin fars son?
-Att de inte kunde vara ihop för... -Du får inte berätta.
lngen vet. lnte Håkon, inte Nils...
-Nils Halle? Är han fadern? -Ja...
lnnan Peter föddes hade Nils och jag en affär.
Att nåt så motbjudande kunde föra med sig nåt så fint...
lngen behövde få veta nåt.
Det har inte gått en dag utan att jag blivit påmind om det.
Tror du att Lisa mördade Peter? Visste hon?
Vet inte. Vill du fortfarande att jag letar vidare?
Jag vill förfärligt gärna att du går. Gå! Snälla du...
Veum...
Det här var gott, Vigdis.
Ska vi åka till stugan i helgen?
-Vad tycker du, Lisa? -Allihop, eller bara ni två?
Det är ju trevligt oavsett. Har du tid?
Nej, inte den här helgen. Jag måste försäkra mig om att fusionen håller.
Vi är otroligt nära nu.
Det är i stort sett bara signaturen som saknas, så är vi där.
-Spännande. -Spännande...
Ja, visst är det?
Fusion, fusion, fusion...
Snälla du.
Ta dina piller nu.
Det är för din skull.
Gör som mamma säger.
Jag ska säga dig... När fusionen som du skämtar om är i hamn-
-så kan jag sluta jobba. Det blir bättre för oss alla.
Det är ju för din skull som...
Hallå.
Jag beklagar...
-Hej Varg, det är Anna. -Hallå?
-Det är Anna. Vad gör du? -Jobbar.
-Kom med utl -Det går inte, jag är upptagen.
-Vad gör du nu, liksom? -Fakturerar.
Du ljuger, du bara sitter där ensam.
Det var skoj.
Jag har en flaska vin hemma.
Vad menar du?
-Jag har en flaska vin hemma. -Tror du det är så smart?
Det var pappa som hade fixat kontoret.
-Tog du det då? -Nej, självklart inte.
Hyran var så låg för att han tänkte betala halva.
Han vill bara hjälpa dig.
-Så då får man ljuga och låtsas? -Han bryr sig, var glad för det.
Många ger fan i sina barn, och så ringer de mig när det blir problem.
Du löser folks problem. Det känns väl bra?
Jag hittar deras ungar, levererar dem som paket.
Jag löser problem, men gräver man i orsakerna vill de inte ta i skiten.
Orsakerna är privata, det är därför de betalar dig.
-Problemen försvinner ju inte. -Men ditt ansvar är begränsat.
Jag ödelade en familj idag, kanske två.
Jag löste inget problem, jag gav dem ett nytt.
Det är inte sant! Säg att det är lögn!
-Vad har hänt? -Det vet du nog! Allt är ditt fel!
-Kom in. -Nej.
Nähä. Men sluta skrika i alla fall.
-Jag följer dig hem. -Jag ska fan inte hem!
-Nu tar vi det lugnt. -Jag tror inte på Peters pappa!
-Det är säkert han som är mördaren! -Det är nog bäst jag går.
lnget Peter gjorde var gott nog!
Godnatt, Lisa.
-Vem är du? -Anna heter jag.
Jag skiter i vad du heter! Och låtsas inte som du känner mig!
Låna soffan om du vill, men sluta skrika.
-Jag skriker så mycket jag vill. -Nej.
Jag skriker så mycket jag vill!
Skrik så mycket du vill...
Du kunde inte veta. Och det som hände Peter var inte ditt fel.
Men polisen söker en mördare, och de kan misstänka dig.
Mig? Jag var ju den enda som tyckte om Peter.
Det blir lättare att hjälpa dig om du litar på mig.
Jag vågar inte.
Jag tror du vet nåt du inte säger, varken till mig eller nån annan.
Det kan bli farligt för dig.
Får jag sova här i alla fall?
Visst får du det, du kan vara trygg här.
Om du vill prata, så väck mig.
Sov gott.
Förstörde jag dina planer med hon som var här?
Nejdå.
Kolla på TV eller DVD om du vill.
Får jag sova inne hos dig?
Nej.
Lisa...
Kom igen nu.
Jag visste att du inte sov.
-Vart ska du? -Det står frukost där nere.
-Jag måste träffa nån. -Kan du inte stanna?
Öppna inte för nån, inte ens för polisen.
Bra att du kom.
Är Lisa hos dig? Vad gör vi här, i så fall?
-Lisa mår inte bra. -Vem i helvete tror du att du är?
-Hur länge ska hon vara hos dig, då? -Tills jag hittar Peters mördare.
Varför är hon så arg på dig, om man törs fråga?
Det har alltid varit en kamp mellan Nils och mig...
En slags maktbalans.
Lisa har alltid varit pappas lilla flicka. Förstår du?
Han har skämt bort henne.
Det är jämt jag som får ta striderna, Lisa gör aldrig fel i Nils ögon.
lnte ens med Peter?
Tror du han alltid har vetat att de var syskon?
Det skulle jag i så fall aldrig förlåta.
Om han lät det ske, utan att stoppa det...
Det är inte mer hat Lisa behöver nu.
-Har du barn, Veum? -Nej.
Varför låtsas du det, då?
-Jaha? -Var?
Vadå?
Har du fått nya dryckesvanor?
Var är Lisa Halle?
Du har förstås en husrannsakansorder?
Du har visst varit barnvakt utan att fråga föräldrarna?
Vi har säkra källor: hennes mor. Mamman.
Ja... Hon borde väl veta bäst, jag bor ju bara här.
Ni får väl leta tills ni hittar henne.
Se om du hittar henne, och var grundlig. Hon kan ha gömt sig.
-Hon är ju ganska liten. -Ja, hon kan vara överallt.
-Nej... Kanske däruppe? -Ja, försök däruppe.
Vi är väldigt grundliga, förstår du. Grundlighet är undervärderat.
-lsachsen! Hittar du nåt? -Det ser inte så lovande ut.
Folk var grundligare förr, Veum. Vårt land är byggt på grundlighet.
DNA-provet visar att det var Lisa Halle.
-Det är allvar nu, Veum. -Det har det varit hela tiden.
Hon är inte här, jag vet inte var hon är.
Medan ni jagar knarkare håller Lisas liv på att gå åt helvete.
Nu har jag röjt lite, Veum.
-Går ni, eller får jag ringa polisen? -Tyvärr, jag har stängt av mobilen.
lsachsen, jag vill hem.
Fan också, den här dan som började så bra!
Hej, du har ringt till Bjørn Hasle.
Om du säger något efter pipet, så ringerjag så snart jag kan.
-Vem har gjort det här? -Minken.
Han ville ha sina pengar.
-Vad har du med pengarna att göra? -lngenting.
Fortfarande ingenting? lngen aning? Jag vet att du ljuger!
Stopp! Jag var Peters insider!
Jag var hans kontakt på banken, jag visste allt om fusionen.
-Jag hade inte råd med aktierna. -Men det hade Peter?
Han sålde ett parti amfetamin för 500 000 åt Minken.
Han köpte aktier för pengarna.
Vi hade fått igen tredubbelt, men så tog de Peter.
-Vem tog Peter? -Jag vet inte.
De som hade ihjäl honom. Minken, antagligen.
Fusionen drog ut på tiden.
Vi skulle ha skrivit under den dan du kom hem med Lisa.
Och nu har Minken tappat tålamodet.
Nu kan allt hända med aktierna, och pengarna är borta.
Lisa har ringt dig. Var hon här?
Hon var utom sig. Hon kanske ville ha pengar, Peter kan ha berättat.
Och mer? Och mer?!
Stopp! Hon ringde när Minken var här för en halvtimme sen.
Jag sa till Minken att hon hade resten av pengarna.
Sa du att Lisa hade resten av pengarna?
De hade slagit ihjäl mig... Titta på mig... !
Jag bad henne möta mig på mitt kontor på banken.
-Jag skulle träffa Bjørn Hasle. -Bjørn Hasle...
-Han är tyvärr inte här. -Jag har ju en tid med honom.
-Nu? -Ja.
Konstigt...
-Vänta där om du vill. -Kan du inte kolla en gång till?
Han är inte här.
Bitch...
Är det du som är Lisa?
Vem är det som frågar?
Ursäkta, jag heter Martin.
Jag kände Peter ganska väl.
Hemskt synd, det som hände honom.
Jag har träffat dig också, tror jag. Hotel Terminus.
Då var du ganska hög.
Men inte värre än jag, tro mig. Jag var helt borta.
Jag gillar att festa. Det gjorde Peter också.
-Hur är det med dig? -Va?
Kan jag hjälpa dig med nåt?
-Som vadå? -Nåt som får allt att verka lite...
...lättare, behagligare.
-Jag har slutat med sånt. -Ja, det kan jag ju se.
Jag ser ju det.
-Jag har inga pengar. -Det ordnar sig.
Flytta dig!
Släpp mig!
Det är jag! Kom igen, Lisa!
Anna! Jag behöver hjälp. Ja, nu med en gång.
Är hon i fara?
-Och så ska jag vakta henne? -Du ska bara vara här.
-Vad ska jag göra? -Prata med henne.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Det tog sju år att bli advokat, det kan du rasera på en dag.
Det är därför jag inte säger nåt mer.
Snälla du...
Jaha, så var det du och jag.
Har du förstört tröjan? Vad hände?
Slagsmål.
-Vann du, då? -Ja.
Jag har varit och shoppat, ska vi se om jag har nåt som passar?
Pedersen till Hamre. Varg Veum är här.
Tack för senast.
Kommer du ensam?
Fint, då slipper vi leta.
Säg åt han bakom mig att backa, jag gillar honom inte.
-Vet du vem du talar med? -Ja.
Med en ynklig typ.
En ynklig typ som gömmer sig bakom död fisk och säljer knark till barn.
En som slår försvarslösa, gör narr av polisen.
-Med han som dödade Peter Werner. -Vad vill du?
Jag vill tala om Lisa Halle.
-Om de 500 000 Peter var skyldig. -Mycket pengar...
lnte mer än du tjänar nästa vecka.
Lisa Halle är sexton år och säljer sig för knark.
Hon har inte dina pengar.
Peter Werner köpte aktier och väntade in en bankfusion.
Pengarna sitter fast i hans döda namn.
Och du dödade honom, så alltså är du ännu dummare än du ser ut.
Det säger inte så lite.
Gör inte fler misstag nu, låt det vara.
Vi säger så här: du låter blir Lisa, så låter jag dig vara ifred.
Sa jag nåt roligt? Kan du skratta med bruten näsa?
Vem fan tror du att du är?
Veum, Varg Veum.
Du är en jävla nolla!
Du ska inte leka superhjälte med mig.
Kom inte och säg åt mig hur jag ska sköta mina affärer.
Och tala inte till mig som jag vore en av dina kära små knarkare.
Jag dödade inte Peter Werner.
Jag har inte dödat nån sen mitten av 90-talet.
Men du ska ge mig jävligt goda skäl att avstå nu.
Titta ut genom fönstret. Gör det bara!
-Jag har sett min utsikt förr. -Gör det, jag är inte ensam.
Bilen till vänster...
Vet du hur länge den har stått där?
Det är ingen rörmokare, det där.
Fan!
Det är Hamre. Få ut allihop. Gå!
Hamre bad mig hälsa en sak.
Låt Lisa Halle vara ifred.
Vi ses då, Veum.
-Handlar det om tjejen? -''Tjejen'' har ett namn. Lisa Halle.
-Visst ja, förlåt. Är hon där inne? -Nej.
-Vad i helvete gör du här, då? -Jag gör mitt jobb.
-Du förstör åratal av arbete. -Alla kan inte vänta i åratal.
Om hon skadar sig själv eller nån annan, är det ditt ansvar.
Jag har DNA, fingeravtryck. Hon har motiv och saknar alibi.
Och de hade ett förhållande. Du skyddar en mördare!
Kom då... Gör nåt dumt nu.
Jävla amatör!
Varför åkte du till Köpenhamn?
Du kan säga det till mig. Om du vill.
Jag skulle träffa min pojkvän.
-Vad heter han? -Peter.
Var han i Köpenhamn?
-Vi skulle träffas den dan. -Den dagen du åkte?
Men han svarade inte i telefon, och så...
Jag säger det inte till nån.
Ett glas, sa vi.
Jag får hemma.
Vi sa ett glas.
Vart ska du?
-Vad gör du? -lngenting!
Kära kollegor, nya och gamla.
Äntligen har jag nöjet att inbjuda till vår sista förhandling.
Den förhoppningsvis sista... !
Goddag, fru Halle.
-Har mötet börjat? -Ja, för tio... Fru Halle, vänta!
Äktenskap handlar om att ge och ta, och vårt ''äktenskap'' är ganska unikt.
-Vigdis? -Förlåt, jag försökte hejda henne.
Det är visst fler som är spända. Är det nåt fel?
Då kan du väl sitta ute i... Eller var som helst.
Var var jag? Två traditionsrika banker-
-med gemensamma anor och stamtavlor...
Vi väntar väl lite med den, Vigdis?
Jag ska berätta lite om direktören. Man kan inte lita på honom.
Han knullar allt som rör sig, men det visste ni kanske!
Han fick barn med grannfrun, men struntade i pojken i 20 år-
-tills han kunde använda honom till nåt.
Han använde horungen till insiderhandel i banken-
-för att tjäna på er jävla fusion!
18 500 aktier...
Och nu är sonen död.
Han är mördad.
Han var bara ett barn. Sån är mannen framför er!
Och honom vill ni göra affärer med. Fy fan... !
Okej, vi tar en kort paus. Tio minuter säger vi.
Vem har gjort det här? Lisa?
-Jag trodde att hon hade... -Ja, men så var det inte.
Var är hon nu då?
Hon sprang ut, hon var livrädd.
Jag är ledsen.
Jag hade ingen rätt att dra in dig i det här.
Vad är det med dig, Varg? Du är ju helt i obalans.
Hon är inte ditt ansvar.
-Hon vill inte räddas, hon är farlig. -Hon mördade inte Peter Werner.
Hur vet du det?
lbland vet man bara.
Din magkänsla är livsfarlig, vet du det?
-Alla runt henne gör henne farlig. -Och du med!
Är du så orolig för Lisa, eller är det egot du är rädd om?
Två resväskor. lnte mycket efter 23 år, eller hur?
Nej.
-Jag kan ringa när jag kommer fram. -Varför det?
Hej, vad trevligt att du kommer.
-Vad är det som händer? -Den här var fin!
-Var är pappa? -Han kommer inte ikväll.
-Varför inte? -Jag vill inte ha honom här.
-Ska pappa flytta? -Ja.
Lisa, vännen min...
Det är bäst så, jag lovar. Jag ska förklara alltihop.
Ta en dusch och byt om, så äter vi.
Jag vill att det bara blir vi ikväll. Så att vi får prata ordentligt.
Hallå, är det Nils Halle? Det är Varg Veum här.
-Har Lisa tagit kontakt med dig? -Är inte hon med dig?
Nej, hon har stuckit.
Jag är faktiskt orolig för vad hon kan hitta på. Var är du?
Beklagar röran, jag håller på att packa.
-Jag har fått sparken. -Vad är det som har hänt?
Vigdis var det som hände.
Hon stormade in under mötet och ställde till med en jäkla scen.
Hon sa till alla att Peter hade köpt aktier för en halv miljon.
18 500 aktier...
-Att han var min son, och att jag... -lnsiderhandel?
Och vips så var jag spetälsk.
Allt jag har gjort, värderingarna jag har jobbat för...
Hur kände Vigdis till Peters aktier?
Att det var en halv miljon?
Vet inte, jag visste det inte själv.
Vilket förhållande hade din fru till Peter?
Han var ju vår grannpojke, inget mer än det skulle jag tro.
Vad hände den dag Lisa stack?
Lisa hade försökt sätta eld på huset. Men det slutade väl, lyckligtvis.
Var startade branden?
-l vilket rum? -l min och Vigdis säng.
Det är därför vi renoverar hemma. Att sätta eld på huset...
Lisa var ihop med Peter kvällen han mördades.
-Ja, hon smög sig ut. -Ni skulle ringt polisen eller mig.
Vigdis åkte ut och letade efter henne.
Utan resultat, givetvis.
-Bara Vigdis? -Ja.
Jag jobbade...med fusionen.
Hade inte tid... Jag var inte där.
Så Vigdis fick göra det.
-Är hon hemma? -Ja.
Nu ska vi ha det mysigt.
Oj... Så jag gör.
-Tycker du jag är fin? -Ja, jättefin.
Du klär i blusen bättre än jag.
-Smycket då? -Jo då, det är också fint.
Jättefint.
Peter gillade också det här smycket.
Du kan få det. Allt mitt är ditt.
Nej, inte allt. lnte Peter.
Jo.
Han också.
Du är gammal, mamma. Det var mig han ville ha. Jag älskade honom.
Jag älskade också Peter. På ett sätt som du nog inte förstår.
Du har ju pappa.
Pappa och jag har ingenting.
Det har vi inte haft på många år.
Jag har varit kall, nästan död inuti. Tills Peter kom.
Han väckte nåt i mig som jag trodde var borta.
Jag såg er tillsammans, i sängen.
Ja, jag förstod det. Tur att du inte brände ner hela huset.
-Du hade ju skolan, du borde inte... -Det var du som inte borde!
Hör på dig själv. Jag hatar dig!
Jag har ordnat allt. Varken Peter eller Nils står mellan oss nu.
Lisa, ring mig på en gång. Det är viktigt.
Jag tror jag vet som mördade Peter!
Peter var så fin...
Du vet hur fin han kunde vara.
Men han var farlig. Jag såg vad han höll på att göra med dig.
För varje dag såg jag vad du höll på att bli.
Hård, kall, drogpåverkad...
Jag är en vuxen kvinna. Jag kunde klara av honom.
-Vad gjorde du? -Åkte till hotellet för att prata.
Det var där vi brukade träffas. Jag ville bara prata.
Vad sa han?
Han ville inte ha mig längre.
Han ville bara ha dig. Bara dig, sa han.
Att ni hade pratat, och att ni älskade varann.
Sa han verkligen det?
Det spelade ingen roll vad jag sa...
Vi älskade, men det blev inte bra.
Då förstod jag.
Jag förstod att jag aldrig skulle få mer än den där lilla glimten.
Du är så snygg, du har hela livet framför dig.
Det är ju klart att han ville ha dig.
Dödade du honom, mamma?
Det var också för din skull. Det var inget jag hade planerat.
Det gick så fort, det låg en kniv på ett fat.
Jag stack honom, först i magen och så i skrevet.
En gång till, och en gång till...
Lisa? Är allt bra med dig?
Ja. Vad gör du här?
-Är din mamma här? -Ja.
Var då?
-Får jag prata med henne? -Lugn, hon är här.
Hon ligger inne på mitt rum. Deras sovrum håller på att renoveras.
Lyssna på migl
Lisa... Öppna dörren.
-Kom igen. -Håll tyst!
Lisa! Vad tänker du hitta på?
Lisa! Kom tillbaka!
Håkon! Vera!
-Håkon! -Mamma!
Hjälp!
Släpp in mig!
Stanna bilen!
Kan du gå?
Ta dig upp mot huset!
-Flytta dig! -Gör det inte!
Flytta på dig nu!
Få se på dig. Är du oskadd?
Vad gör de med mamma?
-De tar med henne. -Vart?
Först till sjukhuset, och sen till polisen.
-Jag är rädd. -Det förstår jag.
-Är du aldrig rädd? -Jag var livrädd när du kom mot mig.
-Varför flyttade du inte på dig? -Jag hoppades att du var räddare.
Du är snart sjutton år, eller hur?
Du kan få ett liv som bara är ditt eget. Förstår du?
-Kanske... -Kanske är inte så illa.
Kanske är faktiskt ganska bra.
Är du stolt nu?
Du har förstört en bil, ett ben, och två familjer.
Hyggligt dagsverke, du får ta ut övertid.
Jag gjorde det jag måste göra.
Beklagar att du inte fick vara med.
Men jag tänker inte vänta nästa gång heller.
Minken har gått under jorden. Du har skrämt honom rejält.
-Det var väl bra? -Jodå.
Men nu blir det svårt att knipa honom.
-Och jag som var så nära... -Var det där du var?